Psykisk syge borgere får ikke den rette hjælp - og det skaber farlige situationer
Hjemløse beretter om farlige situationer på herberget i Nuuk. Det bunder i manglen på egnede tilbud, som psykisk syge - ifølge loven - ellers har krav på.
![Inatsisartut har vedtaget lov om støtte til personer med handicap, alligevel ender flere psykisk syge på egen hånd.](https://image.sermitsiaq.ag/340545.webp?imageId=340545&width=960&height=518&format=jpg)
Naalakkersuisut skal sørge for, at der er det nødvendige antal pladser på døgntilbud for personer med psykisk eller fysisk handicap, mens kommunalbestyrelsen skal sørge for, at der er det nødvendige antal pladser i bokollektiver og beskyttede boenheder.
Det fremgår af lovgivningen på handicapområdet.
Alligevel kan Nathanael Münch, korpsleder i Frelsens Hær i Nuuk, berette om flere psykisk syge borgere, der er overladt til sig selv og som lever i hjemløshed. De lider af alt lige fra demens til skizofreni, forklarer han.
En hel håndfuld af dem bor på herberg - også selvom flere af dem trænger til enten at komme på bosted eller plejehjem. Sådan lyder det fra korpslederen, der jævnligt hører om konfliktfyldte forhold på herberg, hvor psykisk sygdom er en faktor.
- Det er en forholdsvis stor problematik, som skaber udfordringer.
Han tilføjer:
- Senest har et par ældre kvinder, som bor på herberget, berettet om, at de føler sig utrygge.
- Det er synd for ham
Kvinderne ønsker helst ikke at stille op til interview, da Sermitsiaq.AG onsdag formiddag besøger Frelsens Hær. Det vil 55-årige Palle Sandgreen, som bor på herberg i den grønne bygning på Kongevej i Nuuk, til gengæld gerne.
![Palle Sandgreen](https://image.sermitsiaq.ag/340714.webp?imageId=340714&width=960&height=1446&format=jpg)
- Vi kan godt snakke sammen. Os, der bor sammen, fortæller Palle Sandgreen.
Han forklarer, at der indimellem opstår diskussioner, men at han føler sig tryg. Palle Sandgreen fortæller om en ung mand på herberget, som har det med at gå hvileløst rundt hele tiden.
- Det kan være irriterende for os andre, men det er også synd for ham. De ansatte er ikke klædt på til at håndtere en mand som ham. Han får medicin, men de spørger ham bare: Har du taget din medicin? Han siger bare ja, men det kunne lige så godt være, at han ikke har gjort det.
Palle Sandgreen mener, at der mangler nogle kompetente mennesker til at tage sig af ham.
Mangel på hjælp og omsorg
Den unge mand bor på værelse med en anden mand, der med Palle Sandgreens egne ord, også er lidt psykisk ustabil. Forleden blev manden sur, hævede stemmen og ville give den unge mand, som går frem og tilbage, en på skrinet.
- Han blev stoppet, for sådan noget skal selvfølgelig ikke foregå, siger Palle Sandgreen og forklarer, at den psykisk ustabile mand blev beroliget:
- Det er synd for dem, fordi der ikke bliver taget hånd om dem. Havde de nu brækket benet, så var de endt på Sana, hvor nogle ville tage hånd om det, men sådan går det ikke her.
Palle Sandgreen mener, at den unge mand, der går frem og tilbage, mangler omsorg og hjælp.
- Det får han ikke, fordi bofællelsskaberne for sindslidende er fyldt op. Derfor blev han sendt over til de almindelige hjemløse. Jeg synes, det er synd. Han går rundt i sin egen lille verden og trænger til hjælp.
Det er en problematik, som handicaptalsmanden Anja Hynne Nielsen, kender alt for godt. For nylig forklarede hun, at personer med psykiske sygdomme, der har været indlagt i sundhedsvæsenet, er i stor risiko for at ende som hjemløse, når de bliver udskrevet - også selvom Inatsisartut har vedtaget lov om støtte til personer med handicap.